29. JANUAR 1945 "REISEDAG"
Vi åpner portene!
Jeg sluttet å forestille meg at jeg skulle gå ut denne porten.
Det føles knapt virkelig nå.
Å dra.
De kan fortsatt ombestemme seg.
Det ville være typisk major Bowen å spille et så grusomt pek.
Selvsagt er han ikke her for å ta farvel med oss.
Kanskje majoren omsider har funnet skam...
...og skjuler ansiktet sitt i den.
Ok, folkens. Hør etter.
I major Bowens fravær skal jeg si et par ord før vi skiller lag.
I dag, etter ordre fra Høyesterett,
sender vi dere tilbake til det amerikanske samfunnet.
Men ikke glem at dere forlater denne leiren med et stort ansvar
overfor nasjonen som har gitt dere ly gjennom denne vanskelige tiden,
og en forpliktelse til å følge nasjonens lover.
Landet vårt er fortsatt i krig,
og vi forventer at dere skal vise troskap.
Ha det bra, alle sammen.
Vær så god...
Smørbrød. Fem cent.
Jeg har aldri spist noe så nydelig før.
En familie sto bak oss i køen.
Datteren sa gjentatte ganger: "Jeg vil dra hjem!"
Moren svarte: "Vi skal dra hjem nå."
Men det eneste hjemmet den lille jenta kjenner til, er leiren.
Hun har aldri sett huset deres i Fresno.
Hun var redd for å dra.
Huset vårt må fikses.
Særlig taket.
Dekket på båten min var skadet da vi dro.
Forestill deg det nå.
Uten vedlikehold faller ting fra hverandre.
Kanskje Chester vil vente på oss.
Han vil kunne hjelpe til.
Ikke et ord på flere måneder.
Gå om bord, alle sammen!
Kanskje vi aldri finner ut hva som har hendt ham.
Akkurat slik han ønsket.
Uten vedlikehold faller ting fra hverandre.
Kom igjen, spis. Dette er siste stopp før vi er hjemme.
Det er så lenge siden sist.
Så mye tid har gått...
Lurer på hva som har endret seg.
Til venstre der. Gata vår.
Hvor er alt sammen?
STATLIG EIENDOM ADGANG FORBUDT
SEKS MÅNEDER SENERE
God morgen, Henry.
Atter en fin dag, ikke sant?
Ja, Mr. Delaney.
Jeg vil ikke si hvordan du skal gjøre jobben din,
men de lantanaene må være minst 30 cm fra hverandre.
-Jeg vet du gjør ditt beste... -Jeg skal prøve å gjøre enda bedre.
Å, jeg ville spørre deg om noe...
Har du og kona di funnet et sted å bo ennå?
Jeg og Mini har nemlig kjøpt en utleiebolig ved Leimert Park.
Den er koselig. I god stand.
Vi har fått oss et veldig fint hjem.
Vi trives veldig godt der.
Å, så bra.
Så 30 cm fra hverandre, altså?
-Ja, 30 cm fra hverandre. -Jeg skal begynne på nytt.
Veldig bra.
Yuko-chan,
jeg burde ha kommet hit for flere år siden.
For å minnes deg.
Da kunne kanskje denne lidelsen ha vært unngått.
Og nå er du borte.
Eller, de sier så.
Er det derfor du har kommet tilbake slik?
For å minne alle på det?
Inkludert meg?
Ville det glede deg om jeg også hoppet fra denne broen?
Ville du bli tilfreds da?
Alle tror du er borte,
men jeg vet bedre.
Du gjemmer deg.
Du venter.
Du er like tålmodig og utspekulert som alltid.
Oppdaget du hva jeg gjorde?
Var det derfor du kom tilbake?
Oppdaget du at alt dette var min skyld?
Nakayama!
Henry Nakayama!
Telefon!
Hallo?
Pappa, det er meg. Ikke legg på.
Jeg er i live.
Jeg har det bra.
Jeg ville ha sagt det til deg og mamma før...
Men nå trenger du noe.
Luz og jeg har giftet oss.
Vi venter barn.
Jeg vet vi trodde at vi kvittet oss med Yuko i leiren,
men det gjorde vi ikke.
Vi er i byen moren til Luz vokste opp i.
Yuko er her, pappa.
Hun venter på babyen vår.
Det er den hun er ute etter.
Vi har termin om en uke.
Og hvis Luz og babyen skal klare å komme seg gjennom dette,
trenger de hjelp av dere.
Jeg klarer ikke å gjøre det alene.
Pappa?
Min kone vil sikkert insistere på at vi skal dra.
Så trist at du giftet deg med en tåpe.
Min eneste trøst er at vi ikke har samme blod i årene.
God morgen, Jirou.
Du har sovet ganske godt.
Hvem er den til?
Går det bra med Taizo?
I morgen tidlig vil lille Taizo komme til verden,
og jeg lover å bringe ham tilbake.
Hvor er vi?
Jirou...
Hysj, Jirou. Snart vil vi alle være samlet.
Beklager alle forholdsreglene, fader.
Ikke beklag. En yurei snakker bare ett språk.
Å, så smart du er.
Mamma?
Jeg tror han ville ha likt å spille Go.
Virket han smart?
Da du så ham.
Jeg vet bare at han er borte på grunn av meg.
-Jeg lot henne ta broren min. -Unnskyld meg, Chester...
Skal Luz føde her?
Om ikke vi har noen grunn til å dra. Vi har alternativer.
Men vi vil at hun skal tro at vi blir her.
Men hva skjer etter at barnet er født?
Det er da vi skal dra.
Vi skal dra fra by til by, fra hjem til hjem,
helt til ungen er voksen, og vi kan være sikre på at han er trygg.
Gud har brakt lys og glede til verden
gjennom jomfru Marias forløsning av barnet sitt.
Måtte Kristus fylle hjertet ditt med sin hellige glede
og beskytte babyen din.
Hun sto opp fra de døde.
Vi brente liket hennes, men hun gir seg ikke.
Løsningen er ikke å flykte.
Hvis du har en bedre plan, vil jeg gjerne høre den.
Hva med at du unngår å la moren din lide i flere måneder
fordi hun tror du er død?
Hva med at du unngår å flykte fra alle problemene dine?
Hva med at du ber meg om råd for en gangs skyld?
Jaså?
Hvilke råd har du på lur?
Jeg ville ha bedt deg om å la den stakkars jenta være i fred.
Jeg ville ha sagt: "Hvis du elsker Luz,
må du ikke utsette henne for enda mer lidelse."
Jeg ville ha bedt deg oppføre deg som en mann.
Men det er for sent nå.
Du tror alltid at du vet alt.
Du prøver å flykte fra en demon.
Men du vet at det ikke vil fungere.
Så hva unngår du å fortelle meg?
Du klarer det, skatt.
Yuko...
Det er bare fader Ysidro.
Nei...
Det går bra.
Hei, fader.
Denne siden er beskyttet. Dra!
Fader, ønsker du å be en bønn?
Det vil betrygge henne.
Demonen. Hun er i presten.
Babyen er min!
Dra! Luz trenger deg!
Den er min!
Taizo!
Alt kommer til å ordne seg. Pust.
Chester, skynd deg!
Hva slags sted er dette?
-Statlig eiendom. -Midt i New Mexico?
Hector ba oss dra hit.
Det er over klareringen hans, men han måtte kjøre hit en gang.
Det føles som død her.
Så fort barnet vårt er født, drar vi.
Gå inn. Nå.
ADVARSEL KUN MILITÆRT PERSONELL
Hvor skal du bringe henne?
-Det finner du snart ut. -Å flykte er ingen plan.
Jeg sa at du snart vil finne det ut.
Du bruker oss. Ellers er vi ingenting.
Ikke engang verdt en forklaring.
Vi er her, kjære deg.
Her. Her.
Ingen har fulgt etter oss. Hun kan ikke vite at vi er her.
Hun har ikke besatt noen av oss, barn.
Hvordan oppdager vi at hun kommer?
-Luz, hun fulgte ikke etter oss. -Hvordan oppdager vi det?
Vi vil høre det. Jeg lover.
Chester har en plan. Det har han alltid.
-Jeg klarer ikke å gjøre dette. -Jo, det klarer du.
Babyen kommer. Fortsett å presse.
-Fortsett å presse. -Jeg klarer ikke.
Jeg kan se hodet!
Fortsett å presse. Jeg ser hodet. Du er snart ferdig, kjære deg.
Babyen kommer. Jeg er her, jeg er her...
En gang til! Press en siste gang!
Press en siste gang!
Der er den.
Bestemor, babyen?
Går det bra med den?
-Svar meg! Går det bra med den? -Han er perfekt, mi hija.
Min lille skjønne! Vær så god, kjære deg.
Vær så god.
Forsiktig med hodet.
Vi har fått en gutt, Luz. En gutt!
-Min lille gutt. -Herregud.
Så vakker han er.
Så vakker!
Hei!
Du var kjempeflink.
Fantastisk innsats.
Hun er her. Jeg visste det.
Jeg går og sjekker.
Nei. Nei. Chester!
-Det er sikkert ingenting. -Hva om hun...
Vi har en liten gutt nå.
Vær sterk for hans skyld.
Vær forsiktig.
Pappa kommer tilbake igjen, ok?
Hva er det?
Et dyr. Falsk alarm.
Kom inn igjen, da.
Jeg kan ikke det.
Hvorfor ikke?
Husker du det?
Det er sønnen din.
Han var det.
Vel, han vil be deg om en tjeneste.
Husker du at jeg fortalte at jeg besøkte Jirou, broren min?
-Selv om han er død? -Vi visste ikke engang at han fantes.
Magien Luz' abuela utførte.
Jeg snakket med Jirou.
Jeg tok på ham. Han var ekte.
Og det Yuko virkelig vil ha, sin Taizo, han er der.
Gir vi henne ham, kan hun la sønnen min være i fred.
Gi henne babyen på dette bildet?
Bare slik vil hun gi seg.
Så hvorfor ventet du helt til nå?
Fordi magien bare virker hvis personen på bildet er død.
Når jeg er død,
må du gi det bildet til Luz' abuela.
Hun vet hvordan hun skal gjøre resten.
Når du er død...
Sønnen min er i live.
Han vil klare seg fint.
Men frem til hun får det hun vil ha...
...vil han aldri være trygg.
Vær så snill.
Ikke følg etter meg.
Det er den siste tjenesten jeg vil trenge.
Hvorfor er han så stille?
Noen kommer inn i verden med latter, andre med tårer.
-Men å ikke lage en lyd overhodet? -Babyen er frisk.
Og vi drar herfra snart.
Jeg forstår ikke.
Hvorfor gråter ikke barnet mitt? Hvorfor ser han på meg som om...
Som om hva da?
Han har en hemmelighet.
Chester kommer nok snart, og da kan vi dra.
Hva er det?
Er det virkelig deg?
Hva er i veien?
Hun er her.
Hun er i barnet.
Du!
Ohoi, soldat.
Er alt som det skal være?
Ja, sir. Jeg bare patruljerer i området.
Hva med deg?
Jeg er selvsagt drita. Alle feirer.
Vant vi krigen?
Mot japanerne? Nei, ikke ennå.
Men krigen mot de såkalte naturens lover og begrensninger...
Vel, la oss bare si at jeg liker sjansene våre.
Skål for Little Boy.
Hvem snakker du om?
Har du ikke klarering?
Slå av lommelykten, soldat. Få se ansiktet ditt.
-Det trenger du ikke. -Jeg må se ansiktet ditt.
Hva skal vi gjøre?
Vi må gjøre noe!
Jeg vet ikke hvordan jeg skal angripe ånden uten å skade barnet.
Babyen min.
Gutten min.
Kom hit, kjære deg.
Kom hit, vennen min.
Han gråter! Han har det bra.
Han har det bra.
Bestemor, hvor skal du?
Taizo er ikke din.
Ikke følg etter meg.
Abuela!
Yuko. Stopp!
Hør på søsteren din!
Det var en som behandlet deg dårligere enn noen andre.
Det var meg.
Du skulle ikke gifte deg med Hideo Furuya.
Jeg skulle det.
Og du visste det ikke...
...men du skulle gifte deg med en mann ved navn Henry Nakayama.
Men da jeg fikk høre at Hideo-san ikke var en ærefull mann,
ville jeg få ham til å velge deg isteden.
Jeg ba Fumi Yoshida om å ordne det.
Jeg visste ikke at du var gravid.
Du var alltid så perfekt.
Og jeg...
Jeg ville ha litt av det du hadde.
Jeg har levd livet mitt med sønnen din...
...og mannen som skulle ha vært din ektemann.
Og hvis...
Hvis jeg kunne ha begynt på nytt...
...ville jeg...
...ville jeg ha gjort det samme igjen og igjen!
All denne lidelsen! Den var din skyld!
Luz, ta babyen!
Luz!
Herregud!
Yuko. Hun var... Hun var i babyen.
Hun var her hele tiden.
Hvor er babyen? Hvor er Luz?
Jeg vet ikke. Jeg vet ikke.
Luz!
Yuko-san!
Mor!
Kom tilbake!
Det er meg! Taizo!
Mor!